V červáncích naděje hledám Tvou lásku,
těžce se hledá, když nevydá hlásku.
Jen Amor zlotřilý své šípy metá,
pro lásku Tvou šel bych kraj světa.
Naděje plné je srdce mé toužíci,
bojím se, že přejdu tajemnou hranici
a ztratím se v tom veškerém hledání,
že bezbřehá naděje změní se v zoufání,
že hledání vyměním za jistotu polního kvítí,
věřit však nikdy nepřestanu,
že někde v mechu Tvá láska se třpytí.
není třeba hlásky, duše má svou trasu
ve frekvenční vlně vlastních volání
naděje je spása, touha v kanafasu
neztrácej se tedy, prosím, v zoufání..
29.08.2024 14:35:40 | šuměnka
Láska a naděje snoubí se v jednom citu,
zoufání z povzdáli čeká za úsvitu.
:)
Děkuji moc za poetický komentář.
30.08.2024 07:58:25 | Konipásek