Třicátý první dopis lásce
Ty nepřestaneš.
Vidím Tvůj smích.
Jsi v dálce
a věřím,
že se projevíš.
Známe se pár let,
ale nejsme spolu.
Ono to tak vyšlo
a já znala svoji vinu.
Kamaráde,
co neopustil jsi
holku plnou průšvihů.
Děkuji Ti za podanou ruku.
I krytá záda.
Je to to nejvíc,
co hřeje.
A i když se nemilujeme fyzicky.
Třeba se zas někdy potkáme
a bude nám spolu hezky.
Ty paleto rozradostněná
u brečící vzpomínkové terapie.
Mé srdce Ti štěstí přeje
a portrét vjemů
vděčnosti u Tebe přistane.
Jen píšu,
abych
neplakala,
že spolu nebudeme
a ani nejsme.
Tvá melancholická vize.
Miluji Tě
a nechci,
aby to znělo cize.
Existuji ještě u Tebe někde?
Vítr listy k Tobě dofouká
a oči se třpytí lehce.
City nejsou abstrakce,
ale dotyky.
Hlavní osoba
v mém životě jsi Ty.
Přečteno 61x
Tipy 26
Poslední tipující: Misha, mravenec, jort1, Jan Kacíř, IronDodo, cappuccinogirl, Kan, Tom4594, Marťas9, Pettie, ...
![ikonka](/img/icon_comment.png)
Komentáře (2)
![ikonka](/img/icon_user.png)
Komentujících (2)