I přesto váhám...
Letky ptáků z peřejí noci vytřepaly den.
Ranní vánek suší mu již letní šat.
Na obzoru svítá, dosnít měl bys sen.
V turnaji padl věhlasný mat.
Přes srdce černou stuhu
a na ní nápis "vzpomínám."
Truchlím. Bloudím stále v kruhu.
Nevidím tu krásu vzešlých rán.
Rozsypané naděje v prachu cest,
důvěra lámána mlýnskými koly.
Měl bys za ruku mne chytit
a tu tíhu se mnou nést.
Kdybys tak tušil, jak velmi mne to bolí.
Natahuji ruce, k modlitbě to není,
životem s tebou chci znovu jít.
Myšlenky uspat v zapomnění
rány zhojit, zas úsměv na rtech mít.
Snad příliš toho žádám,
tolik tě miluju
a i přesto váhám...
Přečteno 65x
Tipy 10
Poslední tipující: Emily Říhová, cappuccinogirl, jort1, martinaV, Tomcat, mkinka
![ikonka](/img/icon_comment.png)
Komentáře (2)
![ikonka](/img/icon_user.png)
Komentujících (2)